FÅNGAT LJUS industrier
HERRE ÖVER VINDEN FILMER Presenterar
Översättning: Jonas Liljegren med hjälp av andra på PARANORMAL.SE
I begynnelsen fanns Tomheten
Myllrande av oändliga möjligheter
Av vilka du
... Är en.
- Var kommer vi ifrån? - Vad är kvantfysik?
- Ofantliga kvantmekaniska isotoper. - Möjligheternas fysik.
- Kvantfysiken tillåter--
- Enastående medvetande.
- Hjärnan klarar av miljontals-- - Ett neuralt nätverk.
- En fors av biokemiska-- - Ett känslomässigt svar--
- Molekyler--
- Hjärnan vet inte skillnaden mellan...
...vad det ser i sin omgivning och vad den minns.
Vi styr vårt holodeck.
På vilket sätt vi än ser världen omkring oss--
Så hur kan du fortsätta att se världen som verklig...
om självet som bestämmer att det är verkligt själv är ogripbart?
Existerar alla verkligheter samtidigt?
Är det möjligt...
...att alla möjligheter existerar sida vid sida?
Har du någon gång sett dig själv genom ögonen från någon annan som du har blivit...
... och sett på dig själv genom ögonen av den slutgiltiga observatören?
Vilka är vi?
Var kommer vi ifrån? vad ska vi göra?
Och vart är vi på väg?
Varför är vi här? Är inte det den ultimata frågan?
Vad är verklighet?
Vad jag trodde var overkligt...
verkar nu på sätt och vis vara mer verkligt än det som jag trodde var verkligt...
vilket nu verkar mer overkligt.
Du kan inte förklara det...
och vem som helst som försöker...
vem som helst som ägnar för mycket tid med att försöka förklara det...
kommer troligen att försvinna för alltid ned i mystikens underland.
Jag tror att ju mer du ser på kvantfysiken...
desto mer mystisk och fantastisk blir den.
Kvantfysik...
om man ska säga det kortfattat...
är möjligheternas fysik.
Detta är frågorna--
Detta ställer frågor om hur världen känns för oss...
om det finns en skillnad mellan hur världen känns för oss...
och hur verkligheten egentligen är.
Har du någon gång funderat på vad tankar är gjorda av?
Jag tror att en del av det vi ser med hur barnen är idag...
är ett tecken på att vår kultur är i fel paradigm...
och inte uppskattar tankens kraft.
Varje tidsålder, varje generation har sina inbyggda antaganden--
Att jorden är platt, eller att jorden är rund, etc.
Det finns hundratals gömda antaganden...
saker som vi tar för givet, som kanske inte är sanna.
I majoriteten av alla fallen, historiskt sett, är dessa inte sanna.
Så antagligen, om historien kan ge oss någon guidning...
så är mycket av det vi idag tar för givet om världen helt enkelt inte sant.
Men vi är låsta i dessa synsätt, ofta utan att ens veta det.
Det är ett paradigm.
Den moderna materialismen...
tar ifrån människor deras behov av att känna ansvar...
och tillräckligt ofta gör även religion det.
Men jag tror att om du tar kvantmekaniken på tillräckligt stort allvar...
lägger den ansvaret hos dig, helt och hållet.
Och den ger inte svar som är enkla...
och betryggande.
Den säger, "Ja, världen är en mycket stor plats. Och den är mycket mystisk.
"Mekanism är inte svaret. Men jag tänker inte tala om för dig vad svaret är.
"För det är du är gammal nog att avgöra själv."
Är var och en ett mysterium?
Är var och en något gåtfullt?
Det är de verkligen.
När du ställer dig själv dessa djupare frågor...
öppnar du upp nya sätt att existera i världen.
Det för med sig en frisk fläkt.
Det gör livet mer glädjefyllt.
Den stora hemligheten med livet är att inte vara i vetandet...
utan att vara i mysteriet.
Vad i #$*! vet vi egentligen!?
Varför fortsätter vi att återskapa samma verklighet?
Varför fortsätter vi att ha samma förhållanden?
Varför fortsätter vi att få samma typ av jobb...
om och om igen?
I detta oändliga hav av möjligheter som finns runt omkring oss...
hur kan det komma sig att vi återskapar samma verklighet?
Är det inte fantastiskt att vi har val och möjligheter som existerar...
men som vi inte känner till?
Är det möjligt att vi är så formade av vårt dagliga liv...
så betingade i hur vi skapar våra liv...
att vi köper idén att vi totalt saknar kontroll?
Vi har blivit betingade att tro...
att den yttre världen är mer verklig än den inre världen.
Denna nya vetenskapliga modell säger precis tvärt om.
Den säger att det som händer inom oss kommer att skapa vad som händer utanför oss.
Det finns en fysisk verklighet som är helt bergsfast...
och ändå...
Man skulle kunna säga såhär, den börjar bara existera...
när den törnar mot någon annan del av fysisk verklighet.
Denna andra del skulle kunna vara vi.
Och såklart är vi partiska vid just dessa tillfällen.
Men det behöver inte vara så heller.
Du vet, det kunde lika gärna vara någon tillfällig sten som far förbi...
och interagerar med denna luddiga massan av något...
och som då försätter den i ett speciellt existenstillstånd.
Och förr fanns det filosofer som sa, "Titta, om jag sparkar på en sten...
"och jag får ont i min tå, så är den verklig.
"Om jag känner det. det känns verkligt och livfullt
betyder det att det är verklighet."
Men det är fortfarande en upplevelse,
och det är fortfarande personens upplevelse av den som är verklig.
Vetenskapliga experiment har visat att om vi tar en person och...
kopplar deras hjärna till en PET-skanner eller datorteknologi...
och ber dem att titta på ett speciellt föremål...
och de tittar, kommer speciella delar av hjärnan att lysa upp.
Och när de ber dem att blunda...
och nu föreställa sig samma föremål.
När de föreställer sig detta föremål...
får det samma delar av hjärnan att lysa upp...
som om de faktiskt tittade på det.
Så det fick vetenskapsmännen att ta ett steg tillbaka och fråga sig:
Vem är det som ser? Är det hjärnan eller ögonen som ser?
Och vad är verklighet? Är verkligheten det som vi ser med vår hjärna...
eller är verkligheten det som vi ser med våra ögon?
Och sanningen är att hjärnan inte kan skilja...
mellan vad den ser i sin omgivning och vad den minns...
för det är samma specifika neurala nät som aktiveras.
Så då uppstår frågan: Vad är verklighet?
Vi bombaderas av enorma mängder av information...
som kommer in i vår kropp, och som vi bearbetar...
när den kommer in genom våra sinnesorgan. Den tar sig upp bit för bit...
och vid varje steg sorterar vi bort information.
Och det som slutligen bubblar upp till medvetandet...
är det som är mest tjänar ens egna intressen.
Hjärnan bearbetar 400 miljarder informationsbitar per sekund...
men vi är bara medvetna om 2000 av dessa.
Men vårt medvetande om dessa 2000 informationsbitar...
handlar bara om vår omgivning, vår kropp och om tiden.
Vi lever i en värld där allt vi ser är toppen av ett isberg.
Den beryktade toppen av ett enormt kvantmekansikt isberg.
- Hej, wow! Har du en massa bilder att framkalla? - Nej.
Åh, synd. Okej, vi ses senare.
Om hjärnan bearbetar 400 miljarder informationsbitar...
och vårt medvetande bara tar in 2000...
betyder det att verkligheten händer i hjärnan hela tiden.
Den tar emot denna information, och vi har ännu inte integrerat den.
Ögonen är som en lins.
Men filmen som verkligen ser är i den bakre delen av vår hjärna.
Det kallas för syncentret. Det ligger här.
Det är som kameran och dess film.
Visste du att hjärnan lagrar det den har förmåga att se?
Detta är viktigt.
Till exempel:
Denna kameran ser mycket mer omkring mig...
än vad som är här...
därför att den inte har några invändningar och inget dömmande.
Den enda film som visas i vår hjärna...
är vad vi har förmågan att se.
Så är det möjligt att våra ögon, vår kamera...
ser mer än vad vår hjärna...
har förmåga att medvetet projicera?
Jo, så som hjärnan är konstruerad...
så ser vi bara det vi tror är möjligt.
Vi matchar mönster som redan...
existerar inom oss genom betingning.
Så, en underbar saga som jag tror är sann...
är att när Indianerna, de infödda amerikanska Indianerna...
i Karibien såg Columbus skepp närma sig...
kunde de inte se dem alls.
För de var så...
olika allt annat de sett förut, att de inte kunde se dem.
När Columbus armada kom till Karibien...
kunde ingen av de infödda se skeppen...
även då de fanns där vid horisonten.
Anledningen att de aldrig såg skeppen var att...
det inte fanns någon kunskap i deras hjärnor, ingen erfarenhet, att fullriggare existerade.
Shamanen började lägga märke till krusningar ute på havet. Men han ser inte några skepp.
Men han började undra vad som orsakar denna effekt.
Varje dag går han ut och tittar och tittar och tittar.
Och efter en tid börjar han kunna se skeppen.
Och när han väl ser skeppen berättar han för alla andra att det finns skepp där ute.
Eftersom alla litade och trodde på honom, såg de också dem.
Vi skapar verkligheten. Vi är verklighetsskapande maskiner.
Vi skapar effekten av verklighet hela tiden.
Allt vi upplever har först reflekterats i minnets spegel.
Huruvida vi lever i ett stort holodeck eller inte...
Det är en fråga vi inte har något bra svar på.
Jag tror att detta är ett stort filosofiskt problem vi måste ta itu med.
Vad vetenskapen kan säga om vår värld...
för vi är alltid observatören i vetenskapen.
Så vi är fortfarande bundna...
av vad som slutligen kommer in i den mänskliga hjärnan...
för det låter oss varsebli och uppleva det vi gör.
Så det är fullt möjligt att allt detta är en enda stor illusion...
som vi inte har någon möjlighet att komma utanför, för att se vad som verkligen finns där ute.
Din hjärna ser ingen skillnad mellan vad som händer där ute...
och vad som sker här inne.
Det finns inget "där ute" där ute, oberoende av vad som händer här inne.
Hur är det? Jag hörde dig skrika förut. Var det en dröm igen?
- Du var en Indian...
som såg Columbus skepp uppenbara sig ur tomma luften.
Wow!
Och den här medicinmannan höll på och slog på dig.
Cool. Det är...
Kanske var det ett tidigare liv. Eller en parallell verklighet.
Eller ett framtida liv!
Kom igen nu!
Eller kanske försökte drömmen berätta sanningen för dig.
Jag antar det beror på vad man tror är verkligt.
Du kanske skulle pröva en annan ångestdämpande medicin.
Min medicin är bra, okej? Tack.
Nåja, jag måste klä på mig nu.
Mmm. Hoppas du snart mår bättre, Amanda.
Herregud, Amanda. Ibland är du ett sånt svin.
Det finns faktiskt val för vilken riktning livet kan ta,
som är beroende av lågskaliga kvanteffekter
som inte tvättas bort.
Till att börja med kan vi prata om den subatomiska världen.
Och sedan pratar vi om vad den har att säga oss om verkligheten.
Det första jag vill berätta om den subatomiska världen...
är att den helt och hållet är en fantasi, skapad av galna fysiker som de försöker förstå...
vad fasen som händer när de gör sina små experiment.
Med små experiment menar jag stora mängder energi på liten plats och under kort tid.
Det händer rätt knäppas saker i den sortens sammanhang.
Så subatomisk fysik uppfanns för att försöka förklara vad som händer då.
Vi behöver en ny vetenskap för dessa saker. Den kallas kvantfysik...
och den är föremål för en mångfald av olika omstridda hypoteser,
tankar, känslor och intuitioner om vad det egentligen är som händer.
Materia är inte vad vi länge trodde att det var.
För vetenskapsmännen har materia alltid ansetts som det ultimata...
gällande det som är statiskt och förutsägbart.
Inom alla atomer och molekyler, av allt de innehåller...
så tar partiklarna upp en oansenlig del av...
atomens eller molekylens volym, elementarpartiklarna.
Resten är vakuum.
Vad som verkar hända är att partiklar ständigt dyker upp och försvinner.
Så vart tar de vägen när de inte är här?
Ja, den frågan är klurig.
Jag skall ge er två svar. Det första svaret:
De försvinner till ett alternativt universum...
där folk ställer sig samma fråga...
om partiklarna när de försvinner in i vårt universum.
De säger: "Vart tog de vägen?"
Det finns ett stort mysterium kallat mysteriet med tidsriktningen.
På sätt och vis gör inte de grundläggande fysikaliska lagarna...
någon väsentlig skillnad mellan det förflutna och framtiden.
T.ex. ur de grundläggande fysikaliska lagarnas perspektiv är det en gåta...
hur det kommer sig att vi är kapabla att...
hm, minnas det förflutna...
men inte ha samma typ av direkt tillgång kunskap om framtiden.
Utifrån de här lagarnas synvinkel är det en gåta...
varför vi kan tänka oss att genom att handla nu...
så kan vi påverka framtiden, men inte det förflutna.
Dessa saker, att vi har ett annat slags förhållande till det förflutna och till framtiden...
att vi genom våra handlingar nu har ett annat slags kontroll...
över framtiden än vi har över det förflutna...
detta är så basalt för vår upplevelse av världen...
att, um--
att inte vara nyfiken på det, för mig är det att vara...
typ till tre fjärdedelar död.
Vill du testa att skjuta lite?
Du behöver inte vara sådär.
Kom igen och spela lite nu.
Kolla. Han tycker om dig.
Har du inte tid för lite tvåmannaspel?
Hur länge sedan var det du spelade?
Kom igen. Du har bollen. Skjut.
Nej, nej, nej, sköna dam. Inte därifrån. Det är utanför.
Du måste vara på planen för att spela.
Välkommen till Duke Reginalds Plan Av Oändliga Möjligheter.
- Planregler-- Man måste sätta den sista.
- Det där gjorde ont. - Den nuddade dig aldrig.
- Visst. - Och den är inte solid.
Den här bollen är till största delen tom.
Faktum är att universum till största delen är tomt.
Vi tänker oss gärna rymd som tom och materia som solid.
Men i själva verket är materia mestadels ingenting.
Den är fullständigt innehållslös.
Studera en atom.
Vi tänker på den som ett slags hård boll.
Sedan säger vi: "Eller tjaa, inte riktigt.
"Det finns en liten liten kärna av verkligt solid materia precis i mitten...
"och den omges av ett fluffigt möjlighetsmoln av elektroner...
"som studsar in och ut ur existensen."
Men sedan visar det sig att inte ens det stämmer.
Till och med atomkärnan, som vi tänker oss som så kompakt...
studsar in och ut ur existensen, lika lätt som elektronerna gör.
Så det mest säkra man kan säga om all den här innehållslösa materian...
är att den är mer som en tanke--
Den är som ett koncentrerat stycke information.
Vad som skapar saker är inte fler saker...
Utan det som skapar saker är idéer, koncept, information.
Och som jag sade så nuddar de aldrig varandra.
De där elektronerna bygger upp en laddning...
och knuffar bort de andra elektronerna innan de nuddat varandra.
Så ingen vidrör nånting.
Kom igen. Lägg ned det där. Ingen kommer att ta det.
Som jag sade, det är min plan. Det är inga problem.
- Hur lång tid har det gått? - Jag kommer vara sen.
Det är bara i medvetna upplevelser som det verkar som om vi rör oss framåt i tiden.
I kvantteori kan man gå bakåt i tiden också.
Du kan alltid gå bakåt i tiden.
Vad är det? Kom ihåg, den är tom.
Hur kan du veta det här?
Jag läser Dr. Quantum-serier.
Alla tror att det bara är för småungar, men jag vet att det är på riktigt.
Det är så jag skapar magin på planen.
Ja, jag börjar alltid med Underbarnet.
- För han har den förunderliga kraften. - Dr. Quantum säger att alla har det.
Alla gör det.
De gör det hela tiden, varenda gång du tittar.
När du inte tittar är det som en våg.
När du tittar är det som en partikel
När du inte tittar är det som vågor av möjligheter.
När du tittar har du upplevelsen av partiklar.
En partikel, som vi tänkte på som något solitt...
existerar i själva verket i så kallad "superposition",
en vidsträckt våg av möjliga lägen...
Och den är i alla de lägena på samma gång.
I det ögonblick man kontrollerar den...
så övergår den snabbt till bara en av alla de möjliga positionerna.
En partikel kan vara på två eller flera ställen samtidigt.
Och det här är ett väldigt bisarrt koncept, och ett av kvantvärldens främsta kännetecken.
- Superhjältar använder superposition...
och världen är då potentiella serier av verklighet tills vi gör ett val.
Hjältar väljer vad de vill--
De kan vara på många ställen samtidigt, och uppleva många möjligheter på en och samma gång...
och sedan kollapsa till den de väljer.
Frågan är, hur djupt ner i underlandet vill du gå?
Snyggt skott.
Hur kan ett system eller ett objekt vara i två eller flera tillstånd samtidigt?
Det är väldigt enkelt-- istället för att tänka på saker som saker.
Vi har ju alla vanan att tänka att allt omkring redan är något som...
existerar oavsett vad jag tillför, oavsett vad jag väljer.
Man måste förvisa sådana tankar.
Istället måste man verkligen inse...
att även den materiella världen runt omkring oss--
stolarna, borden, rummen, mattan-- kameran inberäknad--
allt det är inget annat än möjliga rörelser av medvetande.
Och i varje ögonblick väljer jag utifrån de rörelserna...
för att manifestera min faktiska upplevelse.
Det är det enda radikala tänkand som du behöver göra.
Men det är så radikalt-- det är så svårt...
för vår tendens är tänkandet att världen redan finns därute...
oberoende av vår upplevelse.
Det gör den inte. Kvantfysiken är väldigt klar gällande det.
Heisenberg själv, medupptäckaren av kvantfysik...
sade att atomer inte är saker, de är bara tendenser.
Så, istället för att tänka på saker...
måste man tänka på möjligheter.
Allt är möjligheter i medvetandet.
I otaliga laboratorier runt om i USA så kan man se...
objekt som är tillräckligt stora för att ses med blotta ögat...
och de är på två ställen samtidigt.
- Man kan faktiskt ta ett foto av det.
Så, jag antar att om man visade ett foto så skulle folk säga: "Ah, häftigt.
"Här är en stor klump färgat ljus och jag kan se...
"en del av det härborta och så en annan del-- så du har ett foto av två prickar.
"Vad är det med det då?"
Du säger: "Kolla därinne i kammaren. Du kan se det precis där."
"Jag ser två saker där." "Nej, nej. Det är inte två saker--
"Det är en sak. Det är samma sak på två ställen."
Jag är inte säker på att folk skulle tappa hakan...
för jag tror--
jag tror inte att folk verkligen tror på det.
Och jag menar inte att folk säger: "Äh, du ljuger"
eller "Åh, de där vetenskapsmännen är förvirrade"
Jag tror att det är så mystiskt och skumt att man inte ens kan fatta hur otroligt det är.
Plus att folk har sett Star Trek och allt möjligt.
"Beam me up, Scotty." Så det verkar typ lite...
"Jaja. Så vad innebär det där egentligen?"
Men man måste verkligen stanna upp och tänka till på vad det betyder--
att det är är samma objekt och det är på två ställen samtidigt.
Folk mekar i labbet, och de blir arga över grejer, och de går på lunch...
och de går hem och de framlever sina liv...
precis som om inte nåt otroligt häpnadsväckande händer...
för det är så man måste närma sig det--
Och ändå så är det fullständigt makalös magi...
som utspelar sig rakt framför dina ögon.
Kvantfysik beräknar bara möjligheter...
men om vi accepterar det så uppstår genast frågan om...
vem, vad, som väljer bland de här möjligheterna...
så att en verklig händelse skapas?
Så vi ser direkt, omedelbart, att ett medvetande måste vara med.
Observatören kan inte förbises.
Vi vet vad en observatör gör ur ett kvantfysikaliskt perspektiv...
men vi vet inte vem eller vad observatören egentligen är.
Det betyder inte att vi inte har försökt att hitta ett svar på det. Vi har verkligen letat.
Vi har varit inne i ditt huvud. Vi har letat i varje skrymsle av dig...
för att hitta något som kan kallas observatör.
Och det finns inget där. Det finns ingen observatör inne i hjärnan.
Det finns ingen observatör i hjärnbarken.
Det finns ingen i hjärnstammen, eller i den limbiska hjärnan.
Det finns ingen observatör där alls.
Och ändå, vi har all den här erfarenheten av att vara det som kallas observatör.
Och vi observerar världen runt omkring oss.
Är det vad som är observatören...
som är så viktig för att förstå...
denna helsjuka, konstiga värld...
av kvantpartiklar och deras reaktioner?
Är detta då observatören?
I min modell är observatören anden...
inuti en biologisk kroppsdräkt med fyra lager.
Så, den är som anden i maskinen.
Den är medvetandet som driver fordonet...
och den observerar det runt omkring.
De fyra lagren i den biologiska kroppsdräkten har alla möjliga slags sinnesorgan...
för att plocka upp kännetecken i omgivningen.
Vart fan är du? Jag har studion full av folk...
men, herregud!
Fotografen är borta.
Var, var håller hon hus?
Utomjordingar? Loch Ness-monstret?
Eller en het dejt?
I Washington D C, mordens huvudstad som den kallas...
genomfördes ett stort experiment under sommaren 1993...
där 4000 volontärer från hundra olika länder kom...
för att gemensamt meditera under långa perioder hela dagen.
Det var uträknat i förhand att med en så stor grupp...
så skulle vi få en minskning med 25% för våldsbrott,
enligt FBIs statistik, i Washington under sommaren.
Så, polischefen var med på teve och sa:
"Okej. Lyssna. Det skulle krävas meterdjup snö...
"för att minska brottsligheten med 25% i Washington DC den här sommaren."
Men till slut så blev polismyndigheten en samarbetspartner till den här studien...
för resultaten visade de facto att våldsbrotten gått ned ned 25% i Washington DC...
vilket vi kunde förutsäga på basis av 48 tidigare studier...
som redan hade gjorts i mindre skala.
Det här leder naturligt till frågan ifall folk--
påverkar de verkliga världen som de ser den?
Det kan du räkna med att de gör!
Varenda en av oss påverkar den verklighet vi ser...
även om vi försöker fly från det och spela offer.
Vi gör det allesammans.
Bara säg var du är.
Okej. Men snabba dig, okej?
- För de här modellerna ger mig huvudvärk. - Tio minuter!
Vårt tunnelbaneutställning kommer från Japan, genom Masaru Emoto.
Emoto blev väldigt intresserad av...
vattnets molekylära struktur och vad som påverkar den.
Alltså, vatten är det mest emottagliga av de fyra elementen.
Emoto tänkte att det kanske skulle svara på ickefysiska händelser.
Så han inledde en serie studier och tillämpade mental stimuli...
Och fotograferade det med ett mörkerfältsmikroskop.
Den här första bilden är ett foto av vatten från Fujiwara-dammen.
Och det här fotot är samma vatten...
efter att det emottagit en välsignelse från en zenbuddhistisk munk.
På de följande fotografierna...
så har Emoto skrivit ut ord och tejpat dem på flaskor med destillerat vatten...
och lämnat dem ute över natten.
Det här första fotot är en bild av det rena, destillerade vattnet--
bara dess egna essens.
Och, som man kan se, så är varje påföljande foto annorlunda.
Det här är "Kärlekens Ki".
Och vi går vidare till "Tack".
Och här kan man se hur vi tejpat fast det på den här flaskan här.
Men om ni kan japanska så visste ni redan det.
Så, Emoto menar att tanken eller avsikten...
är den drivande kraften bakom allt detta.
Vetenskapen bakom hur det här faktiskt påverkar molekylerna är okänd...
förutom för vattenmolekylerna förstås.
Och det här är riktigt fascinerande om man betänker...
att våra kroppar till 90% består av vatten.
Det får en att undra, eller hur?
Om tankar kan göra sådär med vatten...
föreställ dig då vad våra tankar kan göra med oss.
Helt säkert kan tanken allena totalt förändra kroppen.
De flesta mänskor påverkar inte verkligheten på ett logiskt följdriktigt, konkret sätt...
för de tror inte att de kan.
De präntar ned sin avsikt...
och sedan suddar de bort den, för de tror att det är löjligt--
"Jag kan inte göra det där." Och så skriver de den igen. Och suddar ut den.
Så över tiden är effekten väldigt liten.
Och det handlar egentligen om att de tror att de inte kan göra det.
Om du accepterar in i varje liten por av ditt varande...
att du kan gå på vattnet; kommer det att hända?
Ja, det kommer det.
Men alltså, det är som positivt tänkande.
Det är en underbar idé, positivt tänkande.
men vad det vanligtvis betyder är att man har en liten klick positivt tänkande...
som täcker en hel massa negativt tänkande.
Så positivt tänkande betyder egentligen inte att tänka positivt.
Det betyder bara att man döljer det negativa tänkandet.
När vi tänker på saker så gör vi verkligheten mer konkret än den är...
och det är därför vi fastnar.
Så vi fastnar i verklighetens monotoni.
För om verkligheten är konkret så är jag obetydlig. Jag kan inte direkt förändra den.
Men om verkligheten är min möjlighet-- en möjlighet sprungen ur medvetandet självt--
så uppstår omedelbart frågan om hur man kan förändra den.
Hur kan jag göra den bättre? Hur kan jag göra den lyckligare?
Ser du hur vi breddar bilden av oss själva?
Med det gamla tänkandet kan jag inte förändra någonting...
för jag spelar ingen roll i den verkligheten.
Verkligheten är redan där. Den består av konkreta objekt som rör sig på sitt eget sätt...
utifrån förutbestämda lagar...
och matematiken fastställer vad de kommer att göra i en given situation.
Jag, upplevaren, spelar ingen som helst roll.
Med det nya sättet så kan matematiken ge oss nånting, ja.
Den ger oss möjligheterna som alla de här rörelserna kan anta.
Men den kan inte ge oss den faktiska upplevelsen som jag kommer att ha i mitt sinne.
Jag väljer den upplevelsen.
Och därför skapar jag, bokstavligen, min verklighet.
Det kanske låter som ett oerhört pretentiöst uttalande från nån nyandlig typ...
som inte fattar nånting om fysik överhuvudtaget...
Men det är faktiskt kvantfysiken som säger oss detta.
Tjena! Hur gick tagningen?
Det sög.
Din chef ringde. Han är orolig för dig.
Amanda, jag ville bara säga tack för att du låter mig stanna här.
Jag vet att jag är lite för mycket ibland...
och att det har varit jobbigt efter Bob och allt.
Och, du har bara varit så underbar.
Jag menar, jag stökar till allt och--
eller, jag städar ju efteråt, men det är ändå verkligen inte din stil.
Ibland tror jag du gör mig gör mig förnuftig.
Jag?
Den dagen jag får nån att vara vid sina sinnens fulla bruk har de problem.
I alla fall, um...
Jag gjorde något åt dig som en tack-gåva.
Öppna den.
Jag gick igenom dina bilder och valde mina favoriter.
Och det tog mig en evighet för det finns så många bra.
Det här--
Det är för alla underbara foton du kommer ta.
- Oh! - Min dag har varit konstig.
Tack.
Vad är mitt liv? Varför är ditt liv?
Vad är meningen med livet?
Vart är jag på väg? Vad händer när jag dör?
- Varför existerar något alls? - Vad är verklighet?
Det får dig att fundera, gör det inte?
Om tankar kan göra så med vatten...
Föreställ dig vad tankar kan göra med oss.
Dessa är frågorna-- - Verklighet baseras på erfarenhet.
- Är detta-- - Framgångsrikt--
Har du någonsin tänkt på vad tankar är gjorda av?
Har tankar en substans?
Jag förmodar att det bara beror på vad du ser som verkligt.
Världen som möjliga tidslinjer av verklighet...
Tills vi väljer.
Existerar alla verkligheter inom kvantumfysiken samtidigt?
- Min definition av ett beroende är något--
- Något du inte kan sluta med. - Det existerar olika världar.
Det finns denna mikroskopiska värld vi ser. Det finns denna värld av celler.
Det finns denna värld av våra atomer. Det finns denna värld av våra kärnor.
Dessa är alla, totalt olika världar.
De har sitt eget språk. Sin egen matematik.
Dom är inte bara mindre-- Varje enskild är unik.
Men dom är kompletterande, för att jag är mina atomer...
Men jag är även mina celler.
Jag är även min makroskopiska fysiologi.
De är alla sanning. De är bara olika nivåer av sanning.
Den djupaste nivån av sanning avslöjad av vetenskap och filosofi...
Är den fundamentala sanningen av enighet.
På den djupaste subatomära nivån av vår verklighet...
Är du och jag bokstavligt en--
Jag vaknar på morgonen och skapar min dag medvetet så som jag vill att den ska utspela sig.
Nu är det så att ibland...
eftersom mitt medvetande går igenom allt som jag behöver göra...
tar det en stund att lugna ned och komma till saken...
där jag faktiskt medvetat skapar min dag.
Men här har du en sak. När jag skapar min dag...
och från ingenstans börjar det hända små saker...
som är så oförklarliga--
Jag vet att de är en del av eller resultatet av min skapelse.
Och ju mer jag gör det, ju mer jag bygger ett neuralt nät i min hjärna...
där jag accepterar att detta är möjligt...
ger det mig kraft och uppmuntran till att göra samma sak nästa dag.
I beroendet har vi ett enastående tillfälle...
att komma underfund med skillnaden mellan...
vår karaktärs ogreppbara ädelhet...
och det dagliga förloppet där denna karaktär framträder...
i en tredimensionell värld genom våra kroppar.
- Jag hatar bröllop. - Och vad vi kommer att lära...
är att beroenden är...
känslan av en kemisk flod...
som forsar genom kroppen...
genom en hel uppsjö av körtlar och endokrina körtlar...
och genom ryggradens vätskor--
en känsla som vissa skulle kalla...
en sexuell fantasi.
Det räcker med en enda sexuell fantasi för att en man ska få stånd.
Med andra ord, det räcker med en enda tanke här...
för att en man ska få erektion.
Och ändå fanns det inget utanför honom som gav honom det.
Det var vad som fanns inom honom som gav honom det.
Hej, Amanda. J-Jag visste inte du var där.
Skyldig.
Ett bröllop?
Kom igen, Frank!
Det här är ett bra uppdrag, om du ser det på det viset.
Vad är det att se?
"Ja." Så var det klart.
Aw, Gud, Amanda. Jag menar, du lever i ditt förflutna...
och för dig handlar allt om "vad som hände".
Du hatar kyrkor. Du hatar bröllop. Du hatar män.
Nu vill jag att du går och bevakar det.
Behöver det inte. Jag blev gift där.
Jag vet. Det var jag som fotograferade det, som du vet.
Du har för många minnen som skymmer din sikt.
Åh, Amanda, Amanda, Amanda.
Du vet att du är den bästa tekniska fotografen jag har.
Och jag vill ha några riktigt bra bilder.
Vet du vad? Du behöver ett bra Polskt bröllop.
- Och håll utkik för de där goda katolska pojkarna. - Du menar prästerna?
- Kom igen. Iväg med dig. - Hej då.
När jag var yngre, um...
hade jag en massa tankar om vad Gud var.
Och nu inser jag att jag inte är medveten nog...
för att verkligen förstå vad det konceptet betyder.
Att jag är ett med detta stora väsen som skapade mig och förde mig hit...
och som formade galaxerna och universum, etc--
Hur kom det sig att den delen plockades bort från religionen?
Det var inte svårt.
De flesta problem som religion och olika filosofiska rörelser...
genom århundraden har skapat...
har varit felaktiga eftersom det var så de började--
Att Gud är ett väsen distinkt och avskiljt från oss...
som jag måste dyrka, som jag måste underhålla...
blidka, behaga och hoppas på att få en belöning av i slutet av livet.
Det är inte vad Gud är.
Det är hädelse.
Gud är en så omfattande sak...
som delar av-- de flesta delar som...
kan associeras med organiserad religion...
är något som jag lixom ryggar inför.
Det är något som jag tror har gjort mycket skada i världen, skadat kvinnor...
skadat förtryckta människor, skadat World Trade Center.
Och ändå, samtidigt...
så har vi toppen av framgångsrik vetenskap.
Det närmsta vetenskapen någonsin har kommit...
att förklara Jesus tolkning att...
senapsfröet är större än Guds himmelska rike...
och den enda vetenskap som passar i den analogin är kvantfysiken.
Nu har vi--
vi har fantastisk teknologi...
från antigravitationsmagneter...
och magnetiska fält-- nollpunktsenergi--
Vi har allt detta, men vi har fortfarande den här vidskepliga...
bakvända uppfattningen om Gud.
Folk anpassar sig snabbt när de blir hotade...
av någon kosmisk idé om evig bestraffning.
Men det är inte hur Gud är.
Och när du börjar ifrågasätta den traditionella bilden av Gud...
tycker folk att du är en agnostiker eller ateist...
eller en underminerare av den sociala ordningen.
Gud måste vara större än människans största svaghet...
och samtidigt...
människans största styrka.
Att Gud måste till och med överträffa det mest enastående...
för att framställa naturen i all dess glans.
Hur kan någon man eller kvinna synda mot ett så storslaget medvetande?
Hur kan en enda lite kolbaserad enhet...
på jorden...
i Vintergatans bakvatten, ute på bondvischan...
bedra den allsmäktiga Guden?
Det är omöjligt.
Höjden av arrogans är höjden av kontroll...
hos de som skapar Gud från deras egen avbild.
- Jag vill nu presentera
- Herr och fru Richard "Buck" Filipowski.
Hjärnan, när den avfyrar sina tankar...
kan liknas med ett åskmoln.
Och den synaptiska klyftan är luften mellan...
stormen och jorden-- mottagarpunkten på jorden.
Och du ser detta mörka olycksbådande moln...
kokandes i himlen...
och du ser elektriska impulser strömmandes genom det...
ådror av elektriskt ljus...
och när du ser det slå ned i marken.
Hjärnan ser ut som ett åskväder--
när den presenterar en klar tanke.
Så ingen har någonsin sett en tanke.
Vad de ser inom neurofysiken...
är att de ser en storm rasa...
genom hjärnans olika delar.
Dessa är områden som är kopplade till delar av kroppen...
och vad en person reagerar på--
en holografisk bild..
raseri, mord, hat...
medlidande, kärlek.
Hjärnan upplever ingen skillnad mellan...
vad den ser i sin omgivning och vad den kommer ihåg...
för det är exakt samma neurala nät som aktiveras.
Hjärnan består av pyttesmå nervceller kallade "neuroner".
Dessa neuroner har pyttesmå grenar som sträcker sig ut...
och förbinder sig med andra neuroner och former ett neuralt nät.
Varje plats där de kopplas samman bygger upp en tanke eller ett minne.
Hjärnan bygger upp alla sina koncept genom associationer i minnet.
Till exempel, idéer, tankar och känslor...
är alla konstruerade av och sammankopplade i detta neurala nät...
och alla har någon slags koppling med varandra.
Konceptet kärlek och dess känsla, till exempel...
finns lagrat i detta enorma neurala nät.
Men vi bygger upp konceptet kärlek från många andra idéer.
En del människor har kopplat samman kärlek med besvikelse.
När de tänker på kärlek upplever de minnet av smärta...
sorg, ilska och även raseri.
Raseri kan vara kopplat till smärta, som kan vara kopplat med en viss person...
Som sedan kan vara återkopplat till kärlek.
Vi bygger upp modeller av hur vi ser världen omkring oss.
Och ju mer information vi har, desto mer kan vi förfina vår modell på ett eller annat sätt.
Och vad vi i slutändan gör är att vi berättar en historia för oss själva...
om hur världen på utsidan är.
All information som vi bearbetar, all information som vi tar in från omgivningen...
är alltid färgad av de erfarenheter vi har...
och en känslomässig reaktion som vi har till det vi tar in.
Vem är i förarsätet när vi kontrollerar våra känslor eller när vi reagerar på våra känslor?
Vi känner till fysiologiskt att nervceller som aktiveras tillsammans sammankopplas.
Om du övar på något om och om igen, kommer de nervcellerna att ha en lång relation.
Om du blir arg dagligen, om du blir frustrerad dagligen...
om du plågas varje dag...
om du ger en anledning till varför du är ett offer i ditt liv
omformar och sammankopplar du detta neurala nät dagligen...
och detta neurala nät har nu ett långsiktigt förhållande...
med alla dessa andra nervceller kallade "identitet".
Vi vet också att nervceller som inte aktiveras tillsammans inte längre sammanlänkas.
De förlorar sin långsiktiga sammankoppling...
eftersom varje gång vi stoppar...
den tanke som producerar en kemisk reaktion i kroppen--
varje gång vi stoppar detta, kommer de nervceller som är kopplade till varandra...
att börja bryta detta långvariga förhållande.
När vi börjar avbryta och observera...
inte genom stimulans och automatisk reaktion...
utan genom att observera den effekt som uppkommer...
när vi inte längre är denna kroppsmedvetna emotionella människa...
som reagerar på sin omgivning genom automatik.
Betyder det att känslor är bra eller dåliga?
Nej, känslor är konstruerade för att kemiskt förstärka...
det som lagras i långtidsminnet.
Det är därför vi har dem.
Känslor är inget annat än holografiskt präglade kemikalier.
Världens mest sofistikerade apotek är här inne.
Det finns en del av hjärnan som kallas för Hypofysen...
och Hypofysen är som en liten minifabrik...
som sätter samman vissa kemikalier...
som matchar speciella känslor som vi upplever.
Och dessa specifika kemikalier kallas för "peptider".
De är små kedjor av aminosyror.
Kroppen är i stort sett en kolenhet...
som totalt skapar ca 20 olika aminosyror...
som utgör dess fysiska struktur.
Kroppen är en proteinproducerande maskin.
I Hypofysen tar vi små proteinkedjor kallade peptider...
som vi sätter samman till vissa neuropeptider eller neurohormoner...
som matchar de emotionella tillstånd som vi dagligen upplever.
Så det finns kemikalier för ilska, och det finns kemikalier för sorg...
och det finns kemikalier för offermentalitet.
Det finns kemikalier för åtrå. Det finns kemikalier som matchar...
varje emotionellt tillstånd som vi upplever.
Och så fort som vi upplever detta känslomässiga tillstånd i vår kropp eller hjärna...
kommer Hypofysen genast att sätta samman peptiden...
och släppa lös den genom Tallkottskörteln in i blodet.
Så fort som den tagit sig in i blodomloppet...
kommer den att hitta vägen till kroppens olika centra och delar.
Varenda cell i kroppen...
har de här mottagarna på utsidan.
En enda cell kan ha tusentals mottagare...
som undersöker ytan och öppnar sig för den yttre världen.
Och när en peptid landar på en cell...
är den bokstavligen som en nyckel som förs in i ett lås--
sätter sig på mottagarytan och fäster vid den...
och lixom flyttar mottagaren...
och lixom som en dörklocka som ringer, sänder en signal in i cellen.
- Nu är det fest!
Vad som händer i vuxenlivet...
är att de flesta av oss som haft våra småfel längs med vägen...
agerar i ett frånvarande tillstånd...
eller som om idag var igår.
- Vad är det? - Blandat.
I antingen det frånvarande tillståndet...
eller det överdrivet känslomässigt reaktiva tillståndet...
för att de har gått till en tidigare tidpunkt i verkligheten...
agerar inte människan inte som en integrerad helhet.
Längs med utsidan på cellen...
har du dessa miljardtals mottagarpunkter...
som egentligen bara är mottagare för inkommande information.
En mottagare som har en peptid i sig,
förändrar cellen på många sätt.
Den sätter igång en hel drös av biokemiska händelser...
varav några resulterar av att själva cellens kärna förändras.
- Hej.
När jag blir stor vill jag bli en fotograf precis som du.
- Åh? - Har du några tips?
- Ta en massa fotografier. - Tack!
Varje cell är definitivt levande...
och varje cell har ett medvetande...
speciellt om vi definierar medvetande...
som perspektivet från en observatör.
Du har alltid cellens perspektiv.
Faktum är att cellen är...
kroppens minsta medvetna enhet.
Jag är hungrig!
- Oh yeah!
- Vi har lokaliserat ett helt serveringsbord.
Yeah! Mera. Mera. Yeah.
- Utsökt - Oh, yeah. Oh.
Jo, min definition av ett beroende är väldigt enkelt:
något som du inte kan sluta med.
Snälla, låt mig inte plågas. Aj, det gör ont!
Vi drar till oss situationer för att uppfylla...
våra cellers biokemiska begär...
genom att skapa situationer som möter våra kemiska behov.
Det händer alltid mig.
- Varje dag! - Varför jag?
Och missbrukaren kommer alltid att behöva lite till...
för att få en kick eller vad det är som kroppen söker kemiskt sett.
Säg inte till mig att lugna mig! Du håller jämt på och befaller mig.
Så min definition betyder verkligen att om du inte kan kontrollera ditt känslomässiga tillstånd...
så måste du vara beroende av det.
Åh, jag visste att det här skulle hända.
Det var inte vad vi kom överens om! Du kommer inte sabba för mig--
Du kanske skulle läsa kontraktet?
- Du kommer inte göra något åt det, så det får jag göra. - Nej, nej, frun.
Doppa inte din halvätna räka i cocktailsåsen.
Åt helvete med dig och dina hälsoregler! Jag är brudens syster.
Jag doppar min ända i cocktailsåsen om jag så vill.
Vad står du där för? Jag vill att du går och serverar. Se till att alla har fullt på tallriken.
Kul, kul, kul! Lyssna Steven.
Du vägrar göra något åt det, så--
Jag vill bli en fotograf precis som du.
Så hur kan någon verkligen säga att de älskar en speciell person...
till exempel?
De är endast förälskade i förväntningen...
av känslorna de blivit beroende av.
eftersom samma person kan falla i onåd veckan därpå om de inte inordnar sig.
Kära nån, ändrar inte det vyn..
av vår känslosamma bild på personliga behov och identiteter?
- Amanda!
- Hur kan du inte förstå?
Nej! Nej, nej, nej.
Du förstod-- inte poängen.
Det är ett-- Det är ett fotografskämt.
Fortsätt du med din--
-Uh, musik?
Är du ok?
Tja, jag--
Jag såg den där brudgummen knulla med nån tjej!
Uh, när?
Alldeles nyss!
Jag var med brudgummen--
Hey. Jag kan läsa läppar!
Jag är ledsen. Uh, jag var men brudgummen alldeles nyss.
Ja, han älskar Paulette.
-Vart?
Polacker-- De ser alla lika dana ut i smoking.
Du är inte Polsk, är-- Uh, hej.
- Tack. Här.
Det-- Det här kommer hjälpa.
- Oh, tack. - Inga problem.
Det där var i min mun. Glöm det.
Så, vad heter du?
- Elliot. Hej. - Yeah.
- Det är en-- - Jag är Amanda
Hej Amanda. Jag borde ha frågat vad du hette--
- Fotograferar du många bröllop? - Ja. Jag hatar det.
Jag gör sådär med mina händer igen. Förlåt.
Vi är känslor och känslor är oss.
Ännu en gång, jag kan inte separera känslor.
När du betänker att...
varje aspekt av din matsmältning...
varje sphincter som öppnas och stäng...
varje grupp av celler som kommer för näring...
och sen beger sig iväg för att...
hela något eller reparera något--
Dessa är alla påverkade av känslomolekylerna.
Alltså, det är ett totalt sorl.
Så du undrar ifall känslor är dåliga.
Känslor är inte dåliga. De är liv.
De sätter färg på våra upplevelser. Det är våra beroenden som är problemet.
Saken som de flesta inte förstår är att...
när de inser att de är beroende av känslor--
- Ett glas till? - Det är inte bara psykologiskt.
Det är biokemiskt. Fundera på det.
Heroin använder samma mottagarmekanismer hos cellerna...
som våra känslokemikalier gör.
Det är lätt att se att om vi kan vara beroende av heroin...
så kan vi vara beroende av neuropeptiderna, våra känslor.
- För brudgummen! - För brudgummen.
Whoo!
- Tja, hur är läget? - Tjena grabbar!
- Hej. - Vad ska vi ha?
- Något sött med drag i. - Som släpper till.
Så ska det låta!
Skål.
Så--
Den sökning som genomförs...
har att göra med att finna ett speciellt känslotillstånd.
Jag menar, vi kan inte ens fästa blicken på något...
utan att det har en känslomässig aspekt.
Oh. Oh, gosh.
Hon skulle inte falla för mig.
Kolla bruden! Whoo!
Vad i helvete väntar du på?
Kom igen era mesar! Jösses! Jag förstår mig inte på er!
Vad gör-- Ååh! Sätt fart. Bara försvinn från min åsyn.
Tjänare sötis!
Kom igen, tjejen. Du vet att du vill.
Äh, ge mig inte den där blicken.
Nu...
så har vi de som är beroende av sex.
Whoa!
- Whew! - Hej på dig, grabben.
Har du en raket i fickan, eller är du bara glad att se mig?
Ljuset är tänt
Men du är inte hemma
Ditt sinne är inte ditt eget
- Yeow! - Ditt hjärta svettas
Din kropp skakar
Din kyss är vad som behövs
Du kan inte sova, oh
Du kan inte äta
Det är ingen tvekan om att du har gått ned dig ordentligt
Din hals är snäv Du kan inte andas
En kyss till är allt du vill
Whoa, du vill tro
att du är immun för detta
- Oh, yeah
Det är närmare sanningen att säga att du inte kan få tillräckligt
Du vet att du måste inse det Att du är beroende av kärlek
Du ser tecknen men du kan inte läsa
Du springer med en annan fart
- Ditt hjärta slår, dubbelt snabbt - Vakna! Se här!
En kyss till och du är min
Ensidigt sinne Du kan inte räddas
Att slippa tänka är allt du vill
Om det är något
Jag vill höra--
Skulle du kunna låta bli att röra något? Det här är dyra saker. Fattar du?
Whoa, du vill tro
att du är immun för detta
Oh, yeah
Jag vill höra lite polka, okej?
Alla här vill höra lite polka. Du kan inte ha ett polskt bröllop...
- utan polka! - Du kan lika väl inse det du är beroende av kärlek
Du kan lika väl inse det du är--
Nej! Kan du låta det vara? Håll dina--
Hur kan du ha ett polskt bröllop utan någon-- polsk musik?
- Rör inte min utrustning!
- Som jag sa förut...
det är inte ett polskt bröllop utan en polka!
När din väg sviker dig och dina fötter försvinner
Du finner några fruktträd förlorad åtrå nu förgånget
Vart ska du gå, nu?
Du får klara dig själv från och med nu
Du sitter still i rädsla
Det måste finnas en väg ut härifrån
Vårt medvetande skapar vår kropp.
Så allt startar i cellen. Cellen är en proteinproducerande maskin...
men det får sin signal från hjärnan.
Cellens mottagare ändrar sin känslighet.
Om en speciell mottagare för en speciell drog eller intern vätska...
bombarderas intensivt under en lång tid...
kommer den helt enkelt att skrumpna ihop.
De kommer inte att vara lika många.
Eller så kommer de att kopplas på ett sätt...
så att de inte är lika känsliga längre.
Så att samma mängd drog eller intern vätska...
kommer att ge ett mycket svagare svar.
Om vi bombarderar cellen med samma attityd och samma kemi...
om och om igen, dag för dag...
när cellen slutligen bestämmer sig för att dela på sig...
när den skapar en systercell eller en dottercell...
kommer denna nästa cell att ha fler mottagare...
för dessa specifika känslomässiga neuropeptider...
och färre mottagare...
för vitaminer, mineraler, näringsämnen, vätskeomsättning...
eller till och med avförandet av restprodukter och gifter.
Allt åldrande är resultatet av felaktig proteinproduktion.
Vad händer när vi åldras?
Vår hud får-- förlorar sin elasticitet.
Ja, elastin är en protein.
Vad händer med våra enzymer? Vi smälter inte maten lika väl.
Vad händer med vår ledvätska?
De är proteiner som blir stela.
Vad händer med våra ben? De blir tunnare.
Så allt åldrande är resultatet av felaktig proteinproduktion.
Så frågan uppstår...
spelar det verkligen någon roll vad vi äter?
Och har näringsämnena verkligen en effekt...
om cellerna inte har mottagarna
efter 20 år av känslomässig misshandel...
för att ens ta emot, eller släppa in...
näringsämnena som behövs för dess hälsa?
Okej, killar. Det är dags för att lägga om kursen...
för vår färd längs vägen i vårt äventyr.
Och denna kursändring innebär att ta sig till ett nytt paradigm...
bara en utökning av det gamla--
precis som att universum är större än vi trodde i våra modeller.
Och det är alltid större än vad vi tror.
Jag hatar dig.
Idiot!
Du suger! Se på dig!
Du är fet! Du är ful!
Du är inte värt något! Du blir äldre!
Jag hatar dig!
Det får det att undra, eller hur?
Om tankar kan göra det med vatten...
tänk bara vad våra tankar kan göra med oss.
Ingen har någonsin kommit förbi...
och givit dig tillräcklig kunskap...
om ditt vackra jag--
hur du fungerar både på insidan och utsidan.
Varför har du beroenden? För att du inte har något bättre.
Du har inte drömt om något bättre...
för ingen har någonsin lärt dig att drömma bättre.
Tror jag att du är dålig? Jag tror inte att du är dålig?
Tror jag att du är bra? Jag tror inte du är bra heller.
Jag tror du är Gud.
I allmänhet ger inte psykiatrin tillräcklig...
handlingsfrihet för människor...
vilket betyder att en massa problem-- inte alla såklart...
men en massa problem som stämplas som psykologiska problem...
är egentligen människor som gör ruttna val.
Och de borde instrueras att göra andra val.
Kan jag--
Wow--
eh, låna lite tandkräm?
Tack.
När jag talar om att "vi" försvinner...
menar jag inte att vi fysiskt försvinner.
Vad jag menar är att vi tar oss bort från området i hjärnan...
som har att göra med personlighet...
som har att göra med vårt förhållande till människor, vårt förhållande till platser...
vårt förhållande till saker och tider och händelser.
Vi finns inte i vår hjärnas förhållandecenter...
som förstärker vår identitet och förstärker vår personlighet.
För den genomsnittliga människan i världen som lever livet...
och anser att deras liv är tråkigt och oinspirerat--
det är för att dom inte har gjort något försök...
att samla kunskap och information som inspirerar dom.
De är så hypnotiserade av deras omgivning...
genom media, genom television...
genom människors liv och skapandet av ideal...
som alla kämpar för att bli...
men som ingen egentligen kan uppnå...
vad gäller fysiologiskt utseende...
och definitioner av skönhet och stil...
som alla är illusioner...
så att de flesta människor ger upp och lever deras liv i medelmåtta.
Och de kanske lever sitt liv och själen kanske aldrig--
deras längtan kanske aldrig riktigt kommer upp till ytan...
så de kanske vill vara någonting annat.
Men om den kommer upp till ytan...
och de frågar sig om det finns något mer--
Eller, varför är jag här? Vad är meningen med livet?
Vart är jag påväg? Vad händer när jag dör?
De börjar fråga sig dessa frågor.
De börjar leka med tanken och undra...
om de kanske är påväg att få ett mentalt sammanbrott...
men vad som egentligen händer är att deras gamla föreställning...
om sitt liv och hur de ser på världen börjar falla samman.
Vi är i ett helt nytt område av hjärnan...
och eftersom vi är i ett helt nytt område...
skapar vi nya kopplingar i vår hjärna...
bokstavligen omkopplar till en ny föreställningsvärld.
Som slutligen förvandlar oss inifrån och ut.
Om jag förändrar mitt medvetande, kommer jag att ändra mina val?
Om jag ändrar mina val, kommer mitt liv att ändras?
Varför skulle jag inte kunna förändras? Vad är jag beroende av?
Vad kommer jag förlora som jag är kemiskt förbunden med...
och vilken person, plats, sak, tid eller händelse...
som jag är kemiskt förbunden med som jag inte vill förlora...
för att jag kanske måste gå igenom den kemiska avvänjningen från det?
Det är det som skapar det mänskliga dramat.
Amanda, det är Bob, och jag bara ringer för att säga...
att jag hoppas att du kan komma ikväll.
Jag vill väldigt gärna träffa dig. Jag, eh, vill väldigt gärna prata med dig.
Jag vet att vi kan lösa det här.
Det är den enda planeten i Vintergatan...
som har invånare som drunknar...
i ett enormt religiöst förtryck.
Vet du varför det är så?
Det är för att människor har skapat rätt och fel.
Om jag gör detta kommer jag att straffas av Gud.
Om jag gör det andra kommer jag att bli belönad.
Detta är verkligen en dålig beskrivning...
som försöker ge oss en karta att följa i livet...
men med ett bedrövligt resultat.
Eftersom det egentligen inte finns något sådant som bra eller dåligt.
Vi dömmer saker alldeles för ytligt på det viset.
Betyder det att du föredrar synd och lössläppthet och demoralisering? Nej.
Det betyder bara att du behöver förbättra...
ditt uttryck och förståelse av det du har att göra med här.
Det finns saker som jag gör som jag vet kommer att utveckla mig.
Det finns andra saker som jag vet inte kommer att utveckla mig.
Men det är inte bra eller dåligt. Det finns ingen Gud som väntar på att straffa dig...
vara för att du gjorde en eller annan sak.
Det finns ingen Gud som fördömmer människor.
Alla är gudar.
Samtidigt så är Gud--
det är en slags ord...
för de upplevelserna av vår värld...
som på något sätt är transcendenta eller sublima.
Jag har ingen aning om vad Gud är.
Men ändå har jag en upplevelse av vad Gud är.
Det finns något verkligt verkligt i den här närvaron vi kallar Gud...
fast jag inte vet hur jag ska definiera Gud...
som att se Gud som en person eller ett föremål.
Jag kan inte förmå mig att göra det.
Att be en människa att förklara vad Gud är...
är ungefär som att be en fisk förklara vattnet som den simmar i.
Gud är något som övergriper alla tings ande.
Du är en Gud i blivande...
och du måste gå den här vägen.
Men en dag måste du älska det abstrakta...
lika mycket som du älskar beroendet.
Enda sättet som jag verkligen kan vara bra för mig själv...
är inte genom vad jag gör med min kropp...
utan vad jag gör med mitt medvetande.
Så om vi medvetet skapar vårt öde...
och om vi är medvetna från ett andligt perspektiv...
givet idén...
att våra tankar kan påverka vår verklighet eller vårt liv...
eftersom verkligheten är liv...
så jag har en liten pakt som jag har när jag skapar min dag.
Jag säger, "Jag tar den här tiden för att skapa min dag...
"och jag inverkar på kvantfältet.
"Nu, om det verkligen finns en observatör som ser mig under tiden som jag gör detta...
"och om det finns en andlig aspekt av mig själv...
"visa mig då ett tecken idag att du har lagt märke...
"till någon av dessa saker jag har skapat...
"och kom med dem på ett sätt som jag inte förväntat mig...
"så att jag förvånas av min förmåga att uppleva dessa saker...
"och gör så att jag inte har några tvivel att det kom från dig."
Så hjärnan kan göra miljontals olika saker...
som människor verkligen borde lära sig...
hur otroliga de faktiskt är och hur otroliga deras medvetanden faktiskt är...
och förrutom att de har denna otroliga sak i deras huvud...
som kan göra så många saker för dem, och faktiskt kan förändras och anpassa sig...
som kan göra oss bättre än vi faktiskt är...
och kan hjälpa oss att överträffa oss själva--
Det kan finnas ett sätt för det att ta oss...
till ett högre existensplan...
där vi faktiskt kan förstå världen på ett djupare sätt...
där vi kan förstå vårt förhållande till saker och människor på ett djupare sätt...
och vi kan slutligen göra livet mer meningsfullt.
Vi kan visa att det finns en andlig del av vår hjärna...
men det är en del som vi alla kan nå. Det är något vi alla kan göra.
Vi måste formulera vad vi vill...
och vara så koncentrerade på det och så fokuserade på det...
och ha så stort medvetande om det...
att vi förlorar oss själva.
Vi förlorar uppfattningen om tiden.
Vi förlorar vår identitet.
Och i samma ögonblick som vi kommer in i den upplevelsen...
att vi förlorar oss själva, att vi förlorar uppfattningen om tiden--
Den bliden är den enda bild som är verklig.
Och alla har haft den upplevelsen...
när de bestämt sig för att de vill något.
Det är kvantfysik i aktion.
Det är att manifestera verkligheten. Det är observatörens fulla inverkan.
Ditt medvetande inverkar på andra omkring dig.
Det påverkar materiella egenskaper.
Det påverkar din framtid.
Du medskapar din framtid.
"visa mig ett tecken idag att du har lagt märke...
"till någon av dessa saker jag har skapat...
"och kom med dem på ett sätt som jag inte förväntat mig...
"så att jag förvånas av min förmåga att uppleva dessa saker...
"och gör så att jag inte har några tvivel att det kom från dig."
Känner vi verkligen varandra?
Vad är mitt liv?
Medvetenhet om religionen är något grundläggande.
Har du någonsin sett dig själv...
genom ögonen från någon annan som du har blivit...
Sicken initiering.
Har du någonsin stannat upp en stund och sett dig själv...
genom ögonen av den slutgiltiga observatören?
Jag är mycket mer än jag tror.
Jag kan till och med bli mycket mer än det.
Jag kan påverka min omgivning, människorna.
Jag kan påverka självaste rummet.
Jag kan påverka framtiden.
Jag är ansvarig för allt detta.
Jag och omgivningen är inte separata.
De är delar av en enhet.
Jag är sammankopplad med allt.
Jag är inte ensam.
Vetskapen att universum är hänger ihop...
att vi alla hänger ihop och att vi är sammankopplade med universum...
på en grundläggande nivå--
En bättre förklaring än så för andlighet finns inte.
Jag tror att vårt syfte här...
är att utveckla vår förmåga att hålla en klar intention...
och lära oss att bli effektiva skapare.
Vi är här för att vara skapare.
Vi är här för att fylla rymden...
med idéer och vidsträckta tankeslott.
Vi är här för att göra något med det här livet.
För att erkänna kvantsjälvet...
för att erkänna den plats där vi faktiskt har ett val...
för att erkänna medvetandet--
När denna perspektivförskjutning inträffar...
säger vi att man har blivit upplyst.
Kvantmekaniken möjliggör...
en slags ogreppbar frihet...
som kan vävas in i människans natur.
Kvantfysik, om man ska säga det kortfattat...
är möjligheternas fysik.
Det ställer den grundläggande frågan om vems möjligheter...
och vem det är som väljer mellan dessa möjligheter...
för att ge oss den faktiska upplevelsen.
Det enda svar som är tillfredsställande både logiskt och meningsfullt...
är att medvetandet är basen för allt varande.
Vi måste sträva efter kunskap...
utan någon som helst påverkan av våra beroenden...
och om vi kan göra det, kan vi manifestera kunskapen i verkligheten...
och våra kroppar kommer att uppleva det...
på nya sätt, med ny kemi, i nya hologram...
nya annorstädes av tanke...
bortom våra vildaste fantasier.
Vi kommer alla en dag att nå samma nivå som avatarerna...
som vi läst om i historien--
Buddhorna och Jesusarna.
Välkommen till det himmelska riket...
utan dömande, utan hat...
utan prövning, utan allt.
Att vi helt enkelt är, har tillåtit denna värld som vi kallar verklig...
från det opåtagligas kraft...
att dra ut från trögheten, förändring-- kaos--
och hålla den i sin form...
som vi kallar materia.
Hur kommer vi att se resultatet?
Vi kommer att leva våra liv och se ifall det någonstans i vårt liv...
finns något som förändrats.
Och om något har förändrats...
har vi blivit vår eget livs forskare...
och det är just därför vi är här.
Lita inte bara på det vi sagt.
Pröva det och se själv om det är sant.
- Hej, du är tillbaka. - Jag är tillbaka.
- Du svarade aldrig på min fråga. - Vilken fråga?
Hur djupt ner i underlandet vill du gå?
Fundera på det en stund.
Jag heter David Albert.
Jag är doktor i teoretisk fysik.
Jag studerade biokemi vid Rutgers Universitet...
och gick sen på kiropraktorskola...
vid Life University i Atlanta, Georgia.
Efter examen har jag vidareutbildat mig inom anatomi och fysiologi...
neurokemi, neurofysiologi och genetik.
Jag studerar kvantfysik. Ibland undervisar jag i det.
Jag har skrivit en bok om kvantfysik, och flera böcker...
som förklarar betydelsen av kvantfysiken.
Efter att jag doktorerade vid Harvard, begav jag mig till CERN...
ett Europeiskt laboratorium för partikelfysik...
och anslöt mig sen till fakulteten i Stanford.
Och mitt arbete har handlat om att utveckla en enhetlig teori för kvantmekaniska fält.
Jag har publicerat ett hundratal uppsatser inom detta område, men kanske min mest kända...
är den om min upptäckt av den supersymmetriska omvända SU5... fullkomliga enhetliga fältteorin.
Jag tjänar mitt levebröd inom anastesi...
och varje dag då jag får mina patienter att somna in...
undrar jag lixom vart de tar vägen och varför de är just där.
Det är en av anledningarna som fick mig...
att studera anastesi och att studera medvetandet.
Jag heter Miceal Ledwith...
och under större delen av mitt liv var jag professor i teologi.
Jag heter Daniel Monti. Jag är en läkare...
med specialitet inom psykiatri och beteendevetenskap.
Jag är heltidsanställd vid Jefferson medicinska högskola.
Jag blev intresserad av att studera...
allt det här med hjärnan och andlighet...
eftersom jag ända sen jag var ett barn frågade mig...
vad verkligheten var och hur vi kan förstå vad som är sant och vad som är verkligt.
När jag växte upp insåg jag att...
medan andligheten var...
en viktig del för att finna dessa svar...
hade också vetenskapen en verkligt viktig del.
Jag sökte efter ett sätt...
att föra samma dessa två krafter.
Jo, jag heter Candace Pert...
och jag är professor vid Georgetowns medicinska högskola.
Här är vi nu och faktiskt filmar stora tänkare.
Alla i det här rummet är stora tänkare...
nu när vi fått dem att tänka.
Det är ju alltid ett konststycke, eller hur?
Jag borde påpeka att jag har en magisterexamen i fysik.
Jag är inte en fulländad teoretisk fysiker ännu.
Men om lyckan står mig bi...
och jag fortsätter att slita som en hund med mina problemuppställningar och examina och allt annat--
Vad jag slutligen hoppas göra med detta är...
att tillämpa grundläggande kvantteori...
för kvantinformationsbearbetning.
Så jag kom fram till att, ja, när jag nu slutade som styrelseledamot för avdelningen...
och jag hoppade av från alla mina professionella kommittéer...
och jag hoppade av alla mydighetskommittéer, så borde jag ha tid över...
som jag skulle kunna använda till något.
Jag hoppade av alla mina maktpositioner...
men man måste offra något.
Jag var tvungen att behålla mitt dagsjobb eftersom min familj behövde mat på bordet.
Jag antar att du undrar hur en vetenskapsman kan låta som en knasboll...
eftersom jag verkligen måste låta som en knasboll.
Det är faktiskt en intressant fråga. Om du studerar vetenskap länge nog...
och tillräckligt seriöst och gräver tillräckligt djupt...
om det inte får dig att känna dig knasig...
har du inte förstått någonting.
"Vattnets budskap" Forskning och fotografier av Dr Masaru Emoto
För mer information, kopplingar, böcker och underland...
Och tack till alla andra som hjälpte till att göra denna film...
Översättning: Jonas Liljegren med hjälp av andra på PARANORMAL.SE
Karaktärerna och händelserna skildrade och namnen använda i denna är påhittade, och likheter mellan namn, karaktärer och historia med någon person är enbart ett oavsiktligt sammanträffande.
Vetenskapsmännen, mystikerna och de lärda som intervjuades här var utvalda baserade på den expertis de har i de ämnen de pratade om.
De håller inte nödvändigtvis med om alla synpunkter som förs fram i filmen.
På samma vis behöver inte filmmakarna nödvändigtvis hålla med om alla synpunkter som framförts av de intervjuade.
Att hålla med är inte det viktiga - att tänka själv är.
Vad i #$*! vet vi egentligen!?